John!
John, kaj delaš?
Ura je sedem zjutraj.
Otroci se pripravljajo za v šolo.
Slike obešam.
John, prosim ne obešaj teh.
Viv, to so slike moje skupine.
Ne obešaj jih.
Nočem, da jih obešaš.
Viv, spusti prekleto sliko. -Ne.
Ne, rekla sem, da jih ne obešaj. -Viv.
Ne!
Viv, pridi sem.
Viv.
Pridi nazaj.
Ne hecam se!
Vivian, daj mi to sliko.
Viv,
daj mi sliko.
Ne!
Viv, počak...
Ne...
Ti! Ti! -Nehaj. Ljubica, nehaj!
Ti bedni izgovor za moža. -V redu je...
Izvedela bo, lažnivec!
Izvedela bo!
Lažnivec!
Nehaj! -Ne!
Misliš, da si ti popolna?!
Misliš, da si popolna?! Kaj?!
Ne!
Ne.
Zaprite vrata.
Zapuščaš vse to?
Viv?
Zapuščaš vse to?
Dekleti!
Dekleti! Ne!
Dekleti!
Nashville, eno leto pozneje.
Je June klicala?
Waylon,
je June klicala?
Ženska mi ne vrača klicev.
Včeraj so ga odklopili.
Neplačani dolgovi.
Daj no, dal sem ti denar.
Že prejšnji mesec,
zdaj je novi.
Glejte,
malo zaostajam.
Tole rabim,
da mi priklopijo telefon,
ker moram govoriti z neko žensko.
Glejte, rad jo imam
in moram govoriti z njo, razumete?
To rabim,
da dobim avto nazaj.
Ona živi na obrobju mesta,
kar je res predaleč, da bi šel peš.
Razumete? Zato mi prosim izplačajte tole vsoto.
Žal mi je, g. Cash.
Veste kdo sem?
Da. -Lepo.
Potem mi pa prosim
izplačajte denar.
Banka da takšne čeke avtomatsko na čakanje.
Vsota je res velika.
Če ga ne morem unovčiti,
je samo navaden kos papirja. Vidite? -Ne delajte no tega!
Prosim, ne. -Zakaj, tako ali tako ga ne morem unovčiti?
Nič ni vreden.
Samo kos papirja je.
Mami, Johnny Cash je tu.
Živijo, dekleti.
Živijo, Carlene, lepo izgledaš.
Pozdravljen, Johnny.
Mami, Johnny Cash je tu!
Pozdravljeni, mama Maybelle.
Pozdravljen, John.
Kako ti gre?
Kar v redu.
Živijo, June.
Živijo, John.
Dekleta,
greste lahko noter v dnevno sobo in pospravite?
V redu, ljubica.
Poskušal sem te klicati. Mislim, da je nekaj narobe
s tvojim telefonom?
Samo poglej se.
Si se zadnje čase kaj pogledal v ogledalo?
Kako misliš peti, če komaj govoriš?
Laringitis imam.
Se spomniš?
Poroči se z mano, June.
Prosim te lepo.
Vstani, prav beden si.
Pridi.
Nočem, da te dekleta vidijo takega.
Daj no, ljubica.
Kje je moj prijatelj John?
Se je zadel?
Je spremenil ime?
Je izginil?
Ker tegale Casha resnično ne maram.
Nisem spremenil imena.
Tu pred tabo stojim.
Vidiš? Tu sem.
Lepo, kje je tvoj avto?
Poljubček in sprava.
Si hodil do sem?
Ja.
Sem si prišel peš iz Nashvilla?
Da, hoja je zdrava za telo.
Poskušam priti v formo.
Očisti ti sistem.
Duhovna zadeva je to.
Na ljubezenskem pohodu sem.
Na ljubezenskem pohodu za June Carter.
In na obujanju spominov. -Veš kaj?
Trenutno podpiram še koga drugega kot le sebe.
Prosim, ne zapravi še ene turneje.
Joj, June, ljubezen je pomembnejša od turneje.
Kaj res? -Da.
Potem pa se začni spoštovati, da boš lahko začel delati.
V redu, June.
Imej telefon v bližini, jaz ga bom tudi imel.
Klical bom.
Poklical te bom.
Pokličem te, ko se boš bolje počutila.
Čudovita hiša!
Hej.
Lepa hiša, stari.
Ja? Hvala.
Prosim?
June, tukaj John.
Pozdravljen.
Živijo.
Kako si kaj?
Kar v redu, pa ti?
Veliko bolje kot takrat, ko sva se nazadnje videla.
To je pa lepo.
Vesela sem, da to slišim.
Si še vedno na tabletah?
Ne, tisto je bil...
Tisto je bil le obliž za rane.
Moral sem samo malo premisliti.
Zdaj mi gre bolje.
Znebil sem se tistega stanovanja in kupil hišo
na Hendersonvillu ob jezeru.
Velika parcela.
Sem slišala.
Ja, poskušam se spet sestaviti.
Boš sam na zahvalni dan?
Starši pridejo sem z Rebo in Roseanne.
Imam ogromnega ptiča,
pa ne vem, kdaj ga naj dam v pečico
ali na kakšni temperaturi naj ga pečem...
Čudovito je.
Res imam srečo.
Ponosna sem nate.
Do tjale sega, vidiš,
skoraj do polovice obkroži jezero.
Ja.
Kaj pa dela tisti traktor tam?
Zataknil se mi je.
Poskušal sem odvleči nek hlod, pa...
Spet si delal nekaj nevarnega. -Ja, ampak...
Lep stroj je, ti pa ga puščaš tam v blatu.
Delaš tako tudi z drugimi stvarmi?
No...
Hej!
-Glej Johna!
Srečen zahvalni dan.
Živijo, Carlene.
Srečen zahvalni dan. -Pozdravljen, John.
Živijo. -Všeč mi je tu.
Hvala.
Srečen zahvalni dan. -Hej, Rosie.
Hvala.
Hej. -Greva tja, da spoznava...
Hiša je čudovita.
Hvala. Hvala, ker ste prišli.
Kako vam kaj gre?
John, kako si? -Naj vam pomagam.
V redu. -Oh, hvala, Carrie.
Mama Maybelle, to je moja mama, Carrie.
Maybelle Carter, me veseli.
To je moj oče,
Ray. -Kako ste, Ray?
Kako gre? -Me veseli.
Moja mama, Carrie. -Kako ste?
Carrie je hotela kuhati,
pa J.R. nima nobenih loncev ali ponev, tako da...
Z veseljem bomo delili svojo hrano z vami.
Šele vselil sem se.
Hvala, Carrie. -Pridite noter.
Če se odpravljate v širše vode,
recimo na kakšno jezero ali reko, boste rabili nekaj,
kar bo letelo daleč.
Če še nimate palice,
vam priporočam Zebco 33.
Najboljša palica, kar se jih dobi.
Ne zapleta se in vrv lahko mečete koliko daleč hočete.
Seveda pa za kakšno obhišno mlako
ne rabite drugega kot navadno vrvico in plovec,
za vabo si pa izkopljete črička ali črva.
To smo od nekdaj uporabljali.
Zebco 33 je verjetno še najboljša izbira.
Eno sem kupil June,
ko je bila stara 12 let. Se spomniš?
S tisto sem ujela veliko rib.
Pa še kako.
Kaj torej meniš, očka?
O čem?
O hiši.
Lepa, prostorna hiša je, John.
Ni tako velika kot od Jacka Bennyja.
Si bil pri Jacku Bennyju, Ray?
Videl sem jo po TV.
Carrie, hotela sem te vprašati...
Si fante sama naučila igrati?
J.R. je vedno lepo pel, a mislim, da zasluge niso moje.
Stavim, da so.
Stavim, da si jih učila enako kot jaz.
Iz pesmarice, ja. -Iz pesmarice.
Sem kar vedela.
Presenečena bi bila, da veliko glasbenikov dandanes ne bere not.
Težko je verjeti.
Vem, a možev stric,
E.M. Bays, me je učil iz pesmarice.
Pa ti, John? Znaš brati note?
John?
Mama te je nekaj vprašala, John.
Vesel sem, da ste danes tu,
posebno ti, očka.
Vesel sem, da si prišel.
Na večerjo za zahvalni dan.
Vseh pa ni tu.
Jacka ni tu, kaj?
"Kod si hodil?"
To si mi rekel.
Se spomniš?
Star sem bil 12 let.
V rokah imaš Jackovo okrvavljeno obleko,
in mi rečeš, "Kod si hodil?".
In?
Kje si bil?
Kje si bil pa ti?
Že dolgo nazaj sem nehal piti, J.R.
Pa ti?
Si še vedno na tabletah?
To te bo pokončalo, veš.
Avtomobilska nesreča tudi.
Visoko letaš, poba.
Nisem bil kaj prida nadarjen za to,
a s tem kar sem imel, sem naredil, kar sem znal.
Lahko ti o sebi rečeš enako?
Gospod Pomembnež?
Zvezdnik, ki se drogira?
Ray.
Kdo si ti, da me sodiš?
Sam nimaš ničesar.
Veliko, prazno hišo imaš.
Nič.
Otrok ne vidiš.
Nič.
Velik drag traktor ti tiči v blatu.
Ray...
Nič.
Daj!
Daj že!
Daj!
Prekleti kup železa!
Daj že!
Daj!
Daj že!
Sedi na sredi.
Daj že, kup železa!
John?
Glej ta čudoviti stroj.
John!
K njemu moraš June.
Mama.
Zmeden je.
Ne grem tja k njemu,
če grem tja...
Saj si že tam, ljubica.
Daj že, daj!
John!
John.
June?
Pridi.
Pustiti bi me morala.
John?
Naprej pojdi, J.R.
Veš kaj je to, J.R.?
Prosim, pojdi proč.
Očka?
John.
John?
Jezus!
Hej! Kaj...?
John?
Spelji se od tod, poba!
John!
Stran od tod!
In vzemi strup s seboj!
Prav.
Hej.
Z mamo sva jih nabrali po poti.
Dobre so.
Lepo te je spet videti.
Ti še kaj prinesem?
Ostani.
Prav.
Angel si.
Nisem.
Bila si tu, ob meni.
Moj prijatelj je potreboval pomoč.
Moj prijatelj si.
Ampak naredil sem toliko slabega.
Nekaj malega že,
to je res.
Oče ima prav.
Jaz bi moral biti na tisti žagi.
Jack je bil dober.
Toliko dobrih stvari bi naredil.
Kaj sem naredil jaz?
Prizadel sem vse, ki jih poznam.
Vem, da sem te prizadel.
Ničla sem.
Nisi ničla.
Dober človek si.
In Bog ti je naklonil
priložnost, da popraviš stvari.
To je tvoja priložnost, dragi.
To je tvoja priložnost.
Dobro jutro.
Živijo, kako ste?
Hej, June?
V redu je.
Pridi.
Kaj pa Tropicana?
Zakaj ne Opry?
Prepovedali so mu vstop, potem ko je razbil luči.
Če bo razbil luči v Folsomu, ga bodo kar obdržali.
Poslušaj, Frank.
Medtem ko je Johnny okreval,
se je svet spremenil.
Dylan je postal električen.
The Byrds so električni.
The Beatles so električni.
Vraga, vsi so električni.
Kar potrebuje je svež zvok,
on pa hoče posneti album v živo
z istimi melodijami
v strogo varovanem zaporu!
Saj lahko govorite z mano, pred vami stojim.
In kaj je s to črno barvo?
Moreča je.
Izgleda, kot da se odpravljaš na pogreb.
Morda pa se.
Tvoji oboževalci hodijo v cerkev, Johnny.
Kristjani so.
Nočejo te poslušati,
kako poješ kopici morilcev in posiljevalcev,
da bi jih spravil v boljšo voljo.
Potem pa niso zares kristjani.
Strinjam se s tem, da posnameš album v živo.
Samo ne v zaporu.
To je moja ponudba.
Trinajstega januarja bom v Folsomu
z June in fanti.
Poslušajte posnetke.
Če vam ne bodo všeč,
jih lahko zavržete.
Oprostite, g. Cash?
G. Cash?
Vam smem predlagati, da ne izvajate pesmi,
ki bi zapornike lahko spomnile,
da so v zaporu?
Mislite, da so pozabili?
Morda bi z ženo lahko odpela še kakšno duhovno.
Ona ni moja žena, gospod upravitelj.
Kar naprej jo sprašujem, pa me vedno zavrača.
Kdaj pijete to vodo, upravitelj?
Ne.
Raje imam Coca Colo.
Dobro!
Naj vas opomnim, da snemamo v živo,
zato ne smete govoriti "k vragu" ali "sranje".
Ne morem vam povedati,
koliko koncertov smo do zdaj že odigrali,
lahko pa vam povem, da ste najboljša publika do sedaj.
Za to se vam zahvaljujem.
Ko sem tam v vaši delavnici lovil sapo,
sem vas začel še bolj občudovati.
Veste, nikoli nisem zares sedel kot vi,
so me pa ob kakšni priložnosti tudi aretirali.
Enkrat sem imel v El Pasu torbo polno...
Ste slišali za to?
Ste bili v El Pasu?
No, kakorkoli...
Počutil sem se močnega.
Mislil sem, da sem že spoznal stvar ali dve.
Tako je bilo do nekaj trenutkov nazaj.
Moram vam povedati, vsa čast vam,
nikoli mi ni bilo treba piti takšne vode, kot jo imate tu.
Ta pesem je za vašega upravitelja.
Zadaj.
Hej, June.
June.
Kaj je, John?
Grde sanje, spomini,...
Spočiti se moraš, dragi.
Nocoj si bil dober.
Jutri imamo še en nastop.
Ja.
Poslušaj.
Stvar je v tem...
Mislim, da je pravi čas, veš?
Čas je pravi.
Za kaj?
Za naju, da se poročiva.
Pojdi spat, Johnny.
Nočem spati.
Hočem se poročiti s teboj
in pravim ti, da je čas zdaj pravi.
Jaz ti pa z vso gotovostjo povem, da čas ni pravi.
Ne gre za čas.
Čas ni pravi.
Niti četrt na pravi čas ni.
June.
Kako veš? Hočem reči...
Niti pol leta nisi čist.
Daj no.
Samo medene tedne si premislil,
o tem, kar zahtevaš od mene, pa ne.
Seveda sem.
Samo o tem premišljujem.
Kako bo to delovalo, John?
Kje bova živela?
Kaj pa moja dekleta?
In tvoja dekleta?
Tvoji starši?
Tvoj oče me noče niti pogledati.
June, vse se bo rešilo samo.
Ne, ne bo se.
Vedno ti drugi rešujejo stvari, zato misliš, da se same.
Strah te je.
Prosim?
Strah te je ljubiti.
Strah te je, da bi izgubila nadzor.
In veš kaj, June Carter?
Mislim, da se bojiš življenja v moji veliki senci.
V tem je tvoj problem. -Kaj res?
Ja, tako je. -V tem je moj problem?
Moj problem je v tem, da je ura 2 zjutraj.
Moj problem je v tem, da spim
na avtobusu z osmimi smrdečimi moškimi.
Prvo pravilo: dekleta ne zaprosi na avtobusu.
Razumeš?
Drugo pravilo: ne reci ji, da jo prosiš, ker si slabo spal.
June?
Prosim?
Poroči se z mano.
Prav.
Zadnjič...
Zadnjič te vprašam.
Lepo.
Sovražim ponovitve.
Hej, June?
June?
Ne govoriš z mano?
Nocoj ne smeš govoriti z menoj.
Po tistem na avtobusu
lahko z menoj govoriš le na odru.
Si razumel? -Kaj sem naredil?
Ne vem, vprašaj svojo veliko senco.
Daj no, ljubica.
Ljubica, ljubica, ljubica, ljubica, ljubica.
Dobro, hvala.
Ne vem, če veste, kdo je napisal to pesem.
Bila je tista dolgonoga lepotica tamle čez.
Gospodična June Carter.
Hvala vsem. Najlepša hvala.
June, boš cel večer stala tam ali bova kaj skupaj zapela?
Seveda bom pela z vami, g. Cash?
Pa si res to želite?
Ja.
V redu.
Torej, ljudje, kaj pravite?
Bi radi slišali "Jackson"?
Prav.
Sem mislila, da boš malo bolj poetičen.
Ne, s tem sem končal.
Tudi prav.
Se opravičujem za prekinitev,
a June moram zastaviti vprašanje
še preden se pesem konča.
Kaj pa je, John?
Bi se poročila z mano?
Kaj ko bi samo pela?
Ne, draga.
Daj no, dokončajva pesem.
Ljudje bi radi poslušali najino petje.
Opravičujem se, ljudje,
a pesmi preprosto ne morem dokončati, če se ne poroči z mano.
Potem bi samo lagala.
Občinstvo spravljaš ob živce, John.
Dajva, pojva "Jackson". -Ti spravljaš ob živce mene.
Zaprosil sem te že na 40 različnih načinov
in čas je že, da se spomniš novega odgovora.
Poj, prosim te.
Prosim te, da se poročiš z menoj.
Ljubim te, June.
Rekel in storil sem veliko stvari,
ki so te prizadele in obljubim, da se to ne bo ponovilo.
Skrbeti hočem zate.
Ne bom ti pustil podpirati vsega in vseh
na vseh koncih in krajih.
Moja najboljša prijateljica si.
Poroči se z mano.
Prav.
Res?
Če slučajno niste slišali, rekla je ja!
Končno je privolila.
Dedek, pogovarjajva se preko tega.
Kaj naj naredim s tem?
No, poslušaš in govoriš.
Telefon s konzervo je.
Zvok potuje po nitki.
Halo, vnukinji. Halo, vnukinji.
Naju slišiš?
Halo, Roseanne.
Halo, Carlene.
Nategniti moraš vrvico.
Daj no, dedi. Govori.
Govori, dedek.
Povej nama zgodbo. -Govori.
Dedek. -Povej nama zgodbico.
Na, izvoli. Ti govori z njima.
Ne, govoriti hočeta z dedkom.
Nobene zgodbe ne poznam, ti jih obvladaš.
Kaj ko bi jima govoril o poplavi?
O tem, kako si iz vhodnih vrat izdelal čoln in nas rešil.
Všeč jima bo.
Povej nama!
Daj, povej jima.
Vrvico moraš nategniti.
Leta 1937
je prišlo do poplave...
Leta 1968 je album "At Folsom Prison" postal ena najbolj priljubljenih plošč, po prodaji je prehitel celo Beatle.
Istega leta sta se John in June poročila ter se vselila v hišo ob jezeru.
Čez dve leti se jima je rodil sin, John Carter Cash.
Naslednjih 35 let sta skupaj vzgajala otroke, snemala plošče in nastopala po celem svetu.
Maja 2003 je June preminila.
John ji je sledil štiri mesece kasneje.
Priredil: Rok